Din episoadele anterioare...
- Farfurii zburătoare. - Le-am văzut amândoi.
Amândoi am fost în interiorul lor.
Nu din nou, ticăloșilor !
Serviciul cel secret și important al tatălui vostru este să afle dacă...
Ești beată, Anne.
N-ar trebui să conduci după ce bei.
Owen Crawford. Tipul ăsta i-a frânt inima.
Viața mea nu va fi întreagă până ce nu i-o distrug pe a lui.
Am nevoie de dovezi că pericolul este iminent.
Am nevoie de o armă fumegândă, domnilor.
Tatăl meu se află în spitalul vostru. O tumoare inoperabilă.
Exact același loc, exact aceeași dimensiune.
Am și eu o tumoare identică.
Care sunt șansele unei asemenea coincidențe ?
Ar putea fi numai un dispozitiv de supraveghere
care le permite să știe unde se află cobaii cei mai importanți.
Îl poți avea pe al meu.
Nu am face nimic rău unui cetățean.
Nu am face nimic unui cetățean împotriva voinței sale.
Personal, nu aș face rău unui copil.
Unde e tatăl meu ? Vreau să-l văd pe tatăl meu !
Îți mulțumesc că te-ai oferit încă o dată să-ți ajuți patria.
Episodul 3 TESTE DE EVALUARE
Ce ne face oameni ?
Faptul că putem gândi ?
Că putem simți tristețea și durerea ? Poate.
Faptul că putem râde ? Sper.
Putem plânge și putem râde, cunoaștem trecutul și prezentul
și, într-un fel, un viitor.
Poate că suntem oameni pentru că știm destul
pentru a avea impresia că știm încotro ne îndreptăm.
ESTUL STATULUI INDIANA 4 aprilie 1970
# Turn around, go back down, back the way you came #
# Can't you see that flash of fire, brighter than the day ? #
Haide, Manny, să mergem.
Ar putea fi ceva important.
Primim asemenea semnalări de două, trei ori pe săptămână.
Vite mutilate, lumini mișcătoare sau lucruri din acestea.
Trebuie să ai un motiv, dacă ai venit personal.
Rapoartele arată promițător.
Primul a venit de la un pilot plecat din Gary,
apoi a urmat un avion comercial în drum spre Chicago.
Asta ar putea fi dovada de care ai nevoie, tată.
Ar putea demonstra că pericolul este real.
Noi știm deja acest lucru, nu ?
Nu încerca atât de stăruitor, băiete.
Incearcă numai să faci o treabă bună. Tatăl tău se va îmblânzi.
Ține oamenii departe !
Ține-i departe.
Dați înapoi, oameni buni.
Vă rugăm, eliberați drumul. Stați în spate.
Am putea avea nevoie de ea. Nu se știe ce-i acolo.
Arată ca un reporter.
"Mama îmi vorbea adesea despre cer..."
Toate rapoartele sunt bune, Bob. E un caz real.
E un teren de aterizare. Pariez pe carera mea.
Da, spune-i președintelui, și mai spune-i că asta înseamnă, în opinia mea,
că "prietenii" noștri vor veni curând în număr mare.
Cred că ar trebui să vedeți în persoană.
Mulțumesc, Bob.
- Președintele e pe drum. - Minunată veste.
De ce nu te duci să ajuți la oprirea mulțimii, sau ceva asemănător ?
Colonele Crawford, mă numesc Toby Woodruff.
El este Ted Olson.
Unde este președintele ?
D-l Olson e de la NSA. Eu sunt de la Apărare.
Președintele a considerat oportun să discutați direct cu cei implicați.
Cei direct implicați ?
Ați fost informați ?
Să mergem, și apoi vom vedea ce aveți de spus.
Priviți.
Asta s-a mai întâmplat la noi și în Franța, Anglia și Germania.
Priviți ce scară, ce plan.
Urmăriți forma. E ca un aeroport.
O pistă de aterizare ?
Dacă e o pistă de aterizare, asta înseamnă că ei ar putea...
Să aterizeze ?
Credeți că Nixon are vreo șansă la un al doilea mandat ?
După părerea mea, ar trebui să falsifice alegerile.
Numănui nu-i place acest ticălos.
Truman era președinte când am demarat acest proiect.
Am supraviețuit la patru conducători. Nixon va fi al cincilea.
Am rezistat pentru că știu cum să-i distrug pe cei care îmi stau în cale.
Vreau ca voi, marionetele, să ridicați telefonul
și să-l informați pe președinte că trebuie să vină imediat aici.
Suntem în fața unei amenințări de proporții nemaiîntâlnite.
Faceți asta pentru mine pentru că, mult înainte ca Richard Nixon
să devină o vagă amintire,
voi fi pe aici să vă transform viața în iad.
Se pare că mai este unul acolo.
SALUTARE
SALMON RIVER, Alaska 6 aprilie 1970
Dr. Powell, am găsit ceva.
Frumos, Buzz.
E într-o stare excelentă. Unde l-ai găsit ?
6 nord, 12 vest.
- Acolo unde am găsit tobele ? - Și sunt mai multe.
Să mergem acolo.
Crezi că am descoperit o afumătoare ?
Ceva folosit de șaman pentru a alunga duhurile rele ?
Da, este posibil.
Sarah a început din nou cu demonii.
Nu de asta am venit în primul rând aici ?
Din cauza zvonurilor despre demonii din pădure ?
Locurile în care nu voiau să meargă coloniștii ruși,
locuri în care n-ar merge nici astăzi nimeni ?
De asta și din cauza a 80 de ani de cercetări legate de poporul Tsimshian.
Dr. Powell.
Da, ce s-a întâmplat, Daryl ?
Am găsit ceva.
Oh, da.
Nu cred că e o afumătoare.
Mi se pare că e o colibă funerară.
Tobele, recipientele, corbul care duce sufletul pe lumea cealaltă.
Suntem niște oameni morți.
Mai întâi apar demoni, apoi deschidem un mormânt. Suntem condamnați
Reamintiți-mi, ce rele fac demonii ?
Sunt o versiune locală a legendei lui Incubus și Succubus.
Iau oamenii din casele lor, îi duc în pădure
și câteodată femeile se întorc însărcinate.
Câteodată, nu se mai întorc deloc.
Daryl, ai pățit ceva ?
Sunt rănit, omule.
Buzz, apucă scara.
Cum te simți, prietene ?
Am aterizat prost. M-am lovit la gleznă.
Te scoatem noi afară, nici o grijă.
Ce Dum...
Oh, Doamne.
GROOM LAKE, Nevada 7 aprilie 1970
Da ?
23 de ani.
Ce vei face în continuare ?
Voi învăța să pescuiesc.
După părerea mea...
Cred că ai făcut o afacere proastă.
Îi spun doctorului că sunt îngrijorat din cauza inimii și a tensiunii.
El îmi spune să iau pastile și mă trimite la pescuit.
Aparent, să prinzi un pește, să te uiți la el și să-i dai drumul
are un efect calmant.
Cum rămâne cu Jesse Keys ?
Arma mea fumegândă.
Un băiat de 16 ani cu un implant de la prietenii noștri.
Amândoi știm că nu îl vom găsi niciodată.
A dispărut din buncăr și de pe planetă.
Îți voi spune ceva.
N-am știut niciodată ce urmăresc prietenii noștri, absolut nimic.
La Roswell, au răpit atâția oameni...
Dar felul în care l-au luat pe Jesse Keys...
Orice ar vrea să facă, n-avem nici o șansă împotriva lor.
Mai e ceva ?
Mă întrebam unde să-mi pun biroul.
Presupun că n-au vrut să părăsesc proiectul.
M-au numit la conducere.
Minunat.
Atunci caută-l tu pe Jesse Keys.
L-am întrebat odată pe tata despre tatăl său, adică bunicul meu.
Știam că trecuse prin perioade dificile, dar nimic mai mult.
I-am spus tatălui meu: "Cred că a fost rătăcit".
"Nu chiar rătăcit" a răspuns tata,
"dar, pentru un timp, sigur a fost sălbăticit "
CHICAGO, Illinois 11 aprilie 1970
# Hey, Mr Spaceman #
# Won't you please take me along ? #
# I won't do anything wrong #
# Hey, Mr Spaceman... #
Care e cel mai ciudat lucru pe care l-ai văzut vreodată ?
În afara testelor de rezistență.
Am văzut odată un șarpe cu două capete la zoo, în San Diego.
Iar o dată, omule...
Cred că am văzut o farfurie zburătoare.
Am fost în una, de mai multe ori.
O dată, l-am văzut acolo pe tata.
Era deja mort... de patru zile.
Asta e cu adevărat ciudat.
Călătoria pe Lună e numai o pierdere de timp și bani.
Știi ce am admirat la tine acolo, în război ?
În Vietnam, am fost în 4 unități diferite,
iar tu ai fost singurul.
Cum adică, "singurul" ?
Singurul ofițer care a mers drept la țintă.
În fiecare misiune, mergeai drept la țintă.
Mai întâi, am crezut că ești nebun...
apoi că ești cel mai bun din lume,
sau poate că ai văzut ceva care...
ceva diferit de inelul iadului în care ne aflam acolo.
Am fost cel mai bun din lume.
Eu, de exemplu, cred în orice.
Dacă îmi spui că există extratereștri sau că ai fost în farfurii zburătoare,
poate că e adevărat, de ce nu ?
Dacă îmi spui că l-au ucis pe Kennedy
sau că au declanșat războiul, te susțin 100%.
Dar îmi pare rău să aud că...
că necazurile tale au fost atât de mari
încât ai putut să faci ceea ce ai făcut fără să clipești măcar.
Nu știu ce necazuri am avut.
Știu numai că toată viața mea a fost astfel,
mergând drept prin junglă, așteptând ceva ce...
nu pot împiedica să mi se întâmple.
Fără supărare, dar cum te face acest lucru diferit față de ceilalți ?
Cum stau cu creditul ?
Îmi pare rău, dar nu te pot ajuta în această privință.
Willie, ți-am salvat viața, fii serios.
De două ori.
Acum, ți-o voi salva eu pe a ta.
Îndreaptă-te.
Nu vreau să mă îndrept, Willie. Vreau să mă droghez.
Știu, vrei să fii dus în cealaltă lume.
Asta costă bani.
Găsesc eu, sunt bun la așa ceva.
Nu ești bun de nimic, la fel ca și restul clienților mei.
De asta dau numai când văd banul jos.
Îndreaptă-te și mă voi bucura să nu te mai văd niciodată.
Dacă găsești bani, voi fi gata să te servesc.
HYDER, Alaska 11 aprilie 1970
Așteptăm o telegramă.
Din Los Angeles, California ?
N-o să ajungă mai repede dacă mă întrebi încă o dată.
Voi sunteți cei care sapă în pădure ?
Da.
Ce anume căutați ?
Știi ceva despre indienii care trăiau pe aici ?
Puțin.
Încercăm să aflăm mai multe despre ei.
Vă costă 5 dolari.
Vă veți căra dracului în curând de aici ?
De ce sunteți dușmănoși ? Nu facem nimic rău.
Ai casă cu ogradă ?
Da, am.
Dacă ai ieși în prag și ai vedea oameni săpând găuri prin curte,
dezgropând lucruri ce ar trebui lăsate în pace, cum te-ai simți ?
Mulțumesc.
LAS VEGAS, Nevada 12 aprilie 1970
Problemele au început pentru Apollo 13 puțin după ora 10, seara trecută.
Ceva a provocat întreruperea alimentării cu oxigen și energie în modulul de comandă.
La miezul nopții, astronauților li s-a indicat să se mute în modulul lunar.
La 3.42 AM, li s-a ordonat să execute aprinderea pentru a se înscrie pe orbită...
Crezi că a fost un accident ?
Dacă ar fi să aleg între amestecul "prietenilor" noștri
și incompetența crescândă a NASA, aleg NASA.
... au realizat ultima transmisiune către Pământ.
Noaptea trecută, după 10 seara...
Ce-i ?
Nimic.
Dacă acum ai fi condus proiectul, ai fi folosit această întâmplare
ca dovadă a unei invazii iminente.
Probabil că da.
În acest moment, ipoteza Houston-ului este că defecțiunile
au fost provocate de coliziunea cu un meteorit
sau de o explozie survenită în vehiculul spațial...
- Sam. - Bună, tată.
Ce surpriză plăcută.
Ce naiba cauți aici ?
Tata a spus că și-a pierdut locul de muncă.
Aha. De parcă ți-ar păsa.
Ce vrei, Sam ?
Ce mai face Julie ?
E însărcinată. Ce vrei ?
Însărcinată... Felicitări.
Ai venit ca să te amuzi pe seama lui tata, nu-i așa ?
Ai venit acasă pentru că a fost dat afară.
Încă mai crezi că e o ființă atotputernică ?
Își bate joc de tine timp de 21 de ani, iar tu continui să îl urmezi.
- Habar n-ai despre ce vorbești. - Vorbesc despre minciuni, Eric.
Despre asta vorbesc.
Un bărbat pe nume Tom Clarke spune că și-a dedicat viața
pentru a demasca mascarada guvernului despre OZN-uri.
Dacă oamenii văd ceva pe cer,
guvernul îi face să creadă că e un OZN, și nu un avion secret experimental.
Oameni răpiți în mijlocul nopții și drogați cu substanțe halucinogene.
Cu siguranță că au fost de vină extratereștrii.
În mod cert, n-a fost guvernul care testa o nouă armă chimică.
Asta este moștenirea pe care o lăsăm, Eric ?
Asta a făcut tata, i-a acoperit pe acești ticăloși ?
Care ticăloși ?
Tom Clarke. Trebuia să-mi dau seama.
Îl cunoști ?
Ne-am întâlnit. Mi-am petrecut toată viața construindu-mi organizația.
- Cu o singură farsă, mi-a luat-o. - Nu farsa a fost de vină, ci timpurile.
Nimănui nu-i pasă de SF-urile astea.
Țara este condusă de monștri adevărați, care ucid oameni nevinovați.
Oh, într-adevăr.
În generația mea n-au existat monștri. Nici crime.
Ești fiul meu ! Moștenirea ta a luat-o !
Nu am nevoie de ea.
- Atunci, de ce ai venit acasă ? - Asta îl întrebam și eu.
Dacă nu îți pasă, de ce ai venit acasă ?
MUMIE DESCOPERITA INTR-UN SAT INDGEN
Ce e asta ?
O parte din moștenirea ta.
E adevărat ? Conduci un proiect OZN ?
Nu.
Aș fi putut schimba combinația, dar...
Am crezut că atunci când vei fi pregătit, vei veni acasă.
Am găsit acest obiect pe locul unei prăbușiri, în New Mexico.
Ce s-a prăbușit acolo n-a fost construit de mână omenească.
În interiorul navei erau cinci ființe.
Nu erau oameni.
Trei erau morți, al patrulea a murit în custodia noastră, iar ultimul...
Asta am făcut de când am descoperit epava,
am încercat să înțeleg cine erau și ce voiau.
M-am înșelat în privința cercurilor de pe câmp, dar aici nu greșesc.
Ceva se va întâmpla.
Poate săptămâna viitoare, poate peste 30 de ani,
dar acești vizitatori au un scop anume.
E adevărat, nu-i așa ?
Tată, nu aveai dreptul să ascunzi adevărul.
Știi ce s-ar fi întâmplat în 1947
dacă în țară s-ar fi aflat că suntem în pericol de a fi atacați din spațiu ?
Nu știu, poate dezvoltarea accelerată a industriei militare ?
Audieri ale Senatului, care să afle dacă erai un simpatizant al extratereștrilor ?
Poate că am fi invadat țări care credeam că nu ar fi rezistat în fața amenințării.
Nu pot suporta mizeria.
Dar acum ?
Ai păstrat secretul față de lume timp de 23 de ani.
Nu crezi că a venit timpul să spui adevărul ?
Am fost speriat numai o dată în viață. Vrei să-ți povestesc ?
Al cincilea...
supraviețuitorul prăbușirii, care nu a mai fost recuperat...
L-am descoperit într-un orășel din Texas.
Avusese o legătură cu o tânără din oraș.
Peste câțiva ani, m-am întors acolo.
Femeia nu mai era tânără.
Avea doi copii mari, și încă un băiat de 10 ani,
rezultatul legăturii cu străinul.
Fiul ei cel mare, Tom, a făcut acele cercuri pe câmp.
Le-a făcut cu bună știință, să mă distrugă.
Avea motive s-o facă.
M-am apropiat de familia Clarke.
Voiam să știu mai multe despre băiatul cel mic, Jacob.
Îl aduceam înapoi la fermă când s-a întâmplat.
Era un copil ciudat.
Era blând și retras.
Când m-am uitat în ochii lui, Sam, am văzut...
mi-am văzut toate amintirile și temerile.
Mai mult, am văzut și ce va urma, mă înțelegi ?
Mi-am văzut sfârșitul, Sam. Am văzut cum voi muri.
Poate că a fost un moment de vinovăție.
Poate că ai văzut...
ceea ce știi că meriți.
Asta e povestea, fiule.
Reportajul tău cel mare. Un Pulitzer încă de pe vremea facultății.
Trebuie numai să faci pe cineva să te creadă.
HYDER, Alaska 16 aprilie 1970
Salut. Știi unde pot găsi informații despre locul săpăturilor ?
Da, știu. Dar tu cine ești ?
Oh, Sam Crawford.
Eu sunt Sarah. Ce mai faci ?
Studiez jurnalistica la Universitatea Berkeley.
Dr. Powell ?
Acesta este Sam Crawford. E student la jurnalistică.
- Bucuros de întâlnire. - La fel.
- E rezultatul testului cu carbon ? - Da.
Cât de vechi este cadavrul nostru ?
Are aproximativ... șase ani.
Da. Giulgiul e din cearșafuri de pat
E datat din anii 1960.
Laboratorul estimează anul 1964, dar nu e o dată sigură.
Trebuia să ne dăm seama.
Nu exista nici un element Tsimshian în înmormântare.
Ei nu-și înveleau morții.
Caracterele erau indescifrabile, nu aparțineau limbii lor.
Speram să vă pot vorbi despre acest lucru.
Ce ați înțeles din inscripțiile din camera mortuară ?
N-am putut identifica limba.
Probabil sunt la fel de adevărate ca și mumia.
Trebuie să-l găsesc pe șerif.
Sam, ești binevenit să ne însoțești.
CHICAGO, Illinois 16 aprilie 1970
Îmi amintesc că mama mi-a spus cândva
că a mers la biserică o singură dată, cu mama ei, în Duminica Paștelui.
Când preotul a spus că împărăția Raiului se afla în ea, s-a speriat de moarte.
Aceasta însemna că totul depinde numai de ea.
Oamenii vor să simtă siguranța unor brațe puternice.
O caută în vocile din mintea lor sau în droguri.
O caută sus, în cer.
- Salut. - Salut.
Văd că nu mi-ai urmat sfatul să te îndrepți,
așa că îmi spun că poate ai niște bani.
Am astea.
Ce sunt ?
Sunt decorațiile tatălui meu.
Ce naiba vrei să faci ?
- Chemați un doctor. - Imediat.
SALMON RIVER, Alaska 17 aprilie 1970
Vreau să terminați și să plecați până mâine dimineață.
Trebuie să existe o cale de compromis.
Acesta este un site arheologic foarte important.
Nu mă interesează. Vreau să plecați. Unde e mumia ?
Pot să vă întreb ceva ?
Spuneți că mumia poate constitui dovada unei crime.
De obicei așa e, atunci când cineva ascunde cadavrul.
Atunci n-ar trebui să spuneți "Nu părăsiți orașul",
în loc de "Plecați până la asfințit" ?
Crezi că te ajută în viață, s-o faci pe-a deșteptul ?
Hei, dr. Powell ?
Mumia era aici acum câteva clipe.
Probabil că nu a plecat de una singură, nu ?
Priviți aici.
Țânțarii au apărut cam devreme anul ăsta, nu, George ?
Am citit undeva că țânțarii au ucis de-a lungul istoriei,
prin bolile pe care le râspândesc, mai mulți oameni
decât toate războaiele, inundațiile și foametea laolaltă.
E cam greu de crezut.
Nu știu de ce mai cumpăr asta. N-are nici un efect.
Champ !
Champ.
Știi cum mă protejez de țânțari ?
Mă frec cu usturoi și motorină pe toate părțile vulnerabile.
N-am avut niciodată probleme cu vampirii ăștia.
Pa, Louise.
Dragă, vrei să...
Wendy ?
Wendy, am...
Wendy. Wendy !
Wendy !
Știe că n-are voie în pădure. I-am spus de o mie de ori.
Louise, totul se va rezolva. Copiii hoinăresc tot timpul.
O vom găsi.
Nu în pădurea asta.
Ei umblă printre noi în diferite forme,
iar căile lor nu sunt întotdeauna așa cum sperăm.
Pentru a înțelege ceva străin, trebuie să devii acel lucru.
Bunica îmi spunea "Mergi un kilometru cu încălțările altuia".
Acesta este marele secret al polimorfiei.
Nu este deghizarea, ci cunoașterea.
Chiar veți pleca mâine dimineață ?
Nu prea avem de ales.
Am obținut rezultate bune, domnule.
Chiar și fără cadavru, ați realizat lucruri importante.
Eram de-abia la început.
Da.
Chemarea naturii...
- Nu sunt prea subtili, nu ? - Nu.
Vrei neapărat să te uiți la inscripțiile de pe pereți ?
- Da. - Să mergem.
- Daryl, vii cu noi ? - Bine.
Sigur vrei să faci asta ?
Nu sunt virgină, dacă la asta te referi.
Nu vorbeam despre asta.
Ziceam dacă ești sigură că vrei să hoinărești prin păduri reci și întunecoase
când acolo se întâmplă ceva ?
Ce crezi că s-a întâmplat ?
Frunze de tana. Blestemul.
A reînviat.
Vine după tine, Sarah.
Termină, nu e amuzant.
Dr. Powell, corbul este considerat înșelător sau polimorf ?
Daryl, umbli după o notă mare sau chiar vrei să știi ?
Puțin din amândouă.
Corect. Înșelător înseamnă și bine și rău.
Îi aduce omului cunoașterea Universului, așa cum este.
- Înțelegi ? - Da.
În acest sens, Jack Tales, Loki și Daffy Duck sunt exemple de înșelători.
Ce ar putea fi mai înșelător decât schimbarea formei ?
Am înțeles. Ca atunci când Daffy s-a deghizat în sconcs.
Era Sylvester, se vopsise pe spate cu alb, dar așa e, ai înțeles ideea.
Sigur n-a fost Daffy ?
Deoarece rața întotdeauna se bagă în ceva.
Am impresia că toate astea înseamnă ceva pentru tine.
Stai aici și ai grijă de bagaje.
Unde sunt ?
Să verificăm aici.
Vrei să-mi iei lumina din ochi ?
Scuze.
- Ei sunt cu voi ? - Da.
Te simți bine ?
N-are nimic, dar dacă ești atât de fricoasă
și țipi la oricine te întâlnești,
n-ar trebui să umbli noaptea prin pădure.
Înșelător.
Înșelătorul.
Dr. Powell ?
Glumeam numai.
Buzz ?
Nu-i deloc amuzant, omule.
Dr. Powell ?
CHICAGO, Illinois 18 aprilie 1970
Întoarcerea astronauților din misiunea Apollo 13,
care au amerizat în Oceanul Pacific în apropierea navei USS Iwo Jima.
Astronauții au fost transportați imediat cu elicopterul pe Iwo Jima,
unde au fost examinați de un medic.
Președintele Nixon a urmărit ultimele momente ale misiunii Apollo 13 la TV,
iar apoi a anunțat că va zbura la Houston
pentru a lua familiile astronauților și apoi se va îndrepta spre Hawaii
unde îi va decora pe astronauți cu Medalia Libertății.
- Cum te simți astăzi, Frank ? - Mai bine.
Domnișoară, am o mâncărime care trebuie scărpinată.
Ai dormit toată noaptea.
- Pentru prima oară. - Știu.
Am crezut că poți consuma hrană solidă.
Am eu ceva solid aici.
Se pare că lui Johnson îi este foame.
Ți-e foame ?
Nu, nu.
Mai sunt în parc oamenii care vindeau hot-dog ?
Da.
HYDER, Alaska 18 aprilie 1970
Dar, șerifule, Daryl a dispărut. A lipsit toată noaptea.
Este cetățean al orașului Haysport ? Nu e.
Dispariția lui nu e problema mea.
- Cum adică, nu e problema ta ? - Tu cine mai ești ?
Mă numesc Sam Crawford. Sunt reporter. Scriu un articol despre săpături.
Din acest moment, nu mai scrii nimic.
Azi noapte, prin pădure umbla un bătrân cu o pușcă.
Unul din studenții mei a dispărut și tu nu vei face nimic ?
Scrie un raport și eu voi avea grijă.
Mda.
A început din nou, Kerby. Nu-i așa ?
Când ești copil, te încântă orice, baloanele de săpun
sau curcubeul făcut de stropitoarea care udă peluza.
Probabil că maturizarea înseamnă că devine tot mai greu
să îți găsești drumul spre un astfel de loc, unde poți fi captivat.
Singura împrejurare în care văd adulți cu o astfel de expresie pe față
este momentul în care se îndrăgostesc.
S-a schimbat mult de când ai plecat, nu ?
Nu mă gândeam la asta.
Mă gândeam la baloanele de săpun.
Sunt minunate, nu-i așa ?
Da. Copiii arată fericiți.
Ce s-a întâmplat ?
Foarte multe lucruri.
- În război ? - Nu știu.
Războiul a fost numai bomboana din vârful tortului.
Nu ! Ia-ți copiii de aici !
Ce vreți de la mine ?! De ce mă răpiți încontinuu ?!
De ce mi-ați salvat viața în junglă ?!
De ce nu m-ați lăsat să mor alături de oamenii mei ?!
Frank ! Frank !
Calmează-te, băiete. Nu e războiul meu.
Să mergem.
Oh, Doamne.
Nici baloane de săpun nu mai poate face omul în ziua de azi.
Vino, e în ordine.
Frank. Frank.
E în regulă, mie poți să-mi spui.
Mă numesc Amelia, pentru numele lui Dumnezeu.
Mi-au pus numele după cineva pierdut.
Te pot ruga să mă ajuți cu ceva ?
Poți să-mi spui Jesse în loc de Frank ?
Numele meu real nu e Frank.
Poate cândva îți voi putea explica.
CHICAGO, Illinois 18 aprilie 1970
Îmi cer scuze, domnișoară. Îl caut pe lt. Frank Pierce.
Mă numesc Ridley, sunt de la Serviciul Personal, secția Evidențe.
Ești o persoană greu de găsit.
- Am fost ocupat în ultima vreme. - Încă nu ți-ai luat medaliile.
Am pentru tine o Stea de Bronz și o Inimă Purpurie.
- Păstrează-le. - Poftim ?
Dă-i-le cuiva care le merită.
- Nu le vrei ? - Nu le vreau.
Bine.
Am citit raportul misiunii, locotenent.
Ceea ce ai făcut... E un miracol că mai trăiești.
Templul era în flăcări. Nu-i puteai salva pe toți.
Nu știu dacă te învinovățești pentru cei care au murit acolo,
dar dacă e vorba despre asta...
Despre asta și încă multe alte lucruri.
Nu voi primi medaliile.
Vom adăuga întâmplarea asta pe listă.
Lista lucrurilor pe care mi le vei explica în viitor.
Îți place să fii infirmieră ?
Eram în facultate. Știam tot ce nu merge bine în lume.
Nu făceam nimic ca să îndrept această situație.
Dar tu, întotdeauna ai vrut să fii soldat ?
Credeam că voi ajunge mecanic, la fel ca tata.
- Ce s-a întâmplat ? - Aici nu ne mai asemănăm.
Am încetat să mai doresc să îndrept lucrurile.
Ai grijă !
Amice, ai pățit ceva ?
Steve, idiot mic, ce-ai făcut ? De ce nu ești atent ?
Doamnă, cred că e îndeajuns de speriat.
Mulțumesc.
- Te simți bine ? - Da.
Ești foarte curajos.
Nu, nu sunt.
Dacă știi că nu vei păți nimic, nu e un act de curaj.
Ce vrei să spui ?
Are cineva grijă de tine ?
Ai un fel de înger păzitor ?
Un fel.
Asta s-a întâmplat în Vietnam, Jesse ? Credeai că vei scăpa nevătămat ?
Nu, eram convins de acest lucru.
Eram în provincia Quang Ngai când am căzut într-o cursă.
Știind că nu voi păți nimic...
Trebuia să fac mai mult.
I-am încercat tot timpul,
spunându-le, "Haideți, scoateți-mă și din asta."
Și au făcut-o.
M-au scos teafăr.
Și au lăsat să moară 27 de oameni din unitatea mea.
Cine sunt "ei", Jesse ? Despre cine vorbești ?
Adaugă și asta pe listă.
SALMON RIVER, Alaska 18 aprilie 1970
În regulă, băieți.
Singura cale de a acoperi toată zona până seara este să ne despărțim.
Dacă aveți probleme, utilizați fluierele.
Fluierați până când ceilalți vă găsesc.
Sam s-a hotărât să ne ajute în căutări.
Încă un lucru, cineva trebuie să rămână aici
dacă se întoarce Daryl în timp ce noi îl căutăm.
Rămân eu.
Mulțumesc, Sarah. S-ar putea să-ți trebuiască asta.
Să mergem, băieți. Aveți grijă.
Daryl !
Daryl, sunt dr. Powell.
Daryl ?
Daryl !
Daryl.
E cineva acolo ?
Daryl !
Ești înăuntru ?
Vreo veste ?
Nu s-a întors nimeni ?
Devine înspăimântător.
Da, înspăimântător.
Mai bine ies din nou.
Vrei să iei tu arma ?
Ar trebui s-o păstrezi.
Bine, bine.
Ai rezolvat problema ?
Da.
Tocmai îl ajunsese pe Powell când m-a atacat. L-am atins de două ori.
N-ai găsit cadavrul ?
Era sânge peste tot. Am presupus că s-a târât undeva să moară.
Presupui sau speri ?
Ți-am spus, l-am atins de două ori.
N-ai vrut să fii sigur, pentru orice eventualitate ?
La ce te uiți, bătrâne ?
Nu ne ajuți cu nimic dacă bântui prin pădure.
Ai noroc că mai ești în viață !
Am nevoie de ajutor !
Să mă ajute cineva.
E numai în stare de șoc. Nimic mai grav.
Probabil că nu-și va aminti nimic.
Să sperăm că nu.
Ce se petrece aici, șerifule ?
La ce publicație spuneai că lucrezi ?
E un ziar al facultății.
Aha. Păi atunci...
data viitoare când un om al legii îți face o sugestie, cum ar fi "Pleacă",
să faci bine să o urmezi.
Dacă mai dau de tine o dată,
te voi conduce în pădure și te voi împușca. Acum, pleacă.
Ochii lui...
A venit prin camera mortuară...
Ochii lui...
Oh, Doamne.
Ochii lui.
N-ai pățit nimic.
Când te-am găsit, credeam că ai murit.
Apoi, am observat că respirai și...
Te-am adus înăuntru să te feresc de vremea de afară.
Cine naiba ești ?
Mă numesc Leo.
Pe fiica mea o chema Nadine.
Anul ăsta, ar fi împlinit 40.
Acum se vede aurora boreală,
dar în anul 1958 a apărut altceva pe cer,
care nu semăna cu nici o auroră.
Erau niște lumini... mișcătoare,
deplasându-se în feluri de necrezut,
coborând din cer și dispărând în pădure.
Nadine a mea a intrat în pădure ca să vadă ce erau.
S-a întors după o zi și jumătate,
fără să știe unde fusese sau ce făcuse în acest timp.
Sarcina a început să se vadă după patru luni și jumătate.
Gemenii s-au născut la începutul lui '59.
Sarcina a fost deosebit de grea și a ucis-o.
Eram singura ei rudă, așa că am avut grijă de băieți.
I-am numit Larry și Lester.
Chiar de la început, ceva nu a fost în regulă cu ei,
dar n-a fost numai atât.
Arătau ciudat și făceau lucruri stranii.
De mici copii, puteau citi în sufletul oamenilor.
Când m-am uitat în ochii băiatului, am văzut...
mi-am văzut toate amintirile și temerile.
După o vreme, ne-a fost imposibil să mai rămânem în oraș.
Oamenii nu-i suportau prin preajmă așa că ne-am mutat în pădure,
am locuit în coliba de vânătoare a tatălui meu...
Cât de multe i-ai spus, Leo ?
De fapt, nu mai contează.
Vom face plimbarea în pădure pe care ți-am promis-o.
L-ai ucis pe unul din gemeni, nu-i așa ?
L-ai ucis, l-ai înfășurat și l-ai ascuns în camera aceea.
Pe Larry. Era cel mai rău dintre ei.
A început să-și folosească însușirile de când avea 16 ani.
Leo ți-a povestit despre asta ?
Despre vitele și câinii uciși ?
Despre ce le-a făcut vânătorilor în pădure.
Orașul trăiește de pe urma sezonului de vânătoare.
Timp de 10 ani, oamenii nu se apropiau de pădure nici pentru bani.
Însuși Leo n-avea curaj să se apropie de colibă.
Este serviciul meu să mențin siguranța orașului.
Băiatul acela reprezenta o amenințare.
Am încercat să-i bag mințile în cap.
În orice caz, nu l-am înfășurat.
L-am îngropat la rădăcina unui copac.
Despre cum a ajuns în acea cameră... am anumite păreri.
După el !
La naiba !
Unde a dispărut ?
Pe aici.
Poți să vii cu mine ?
Lester ?
Este șeriful.
Louise, ce naiba se întâmplă ?
Mergem să-l găsim, Kerby.
Fiica mea încă n-a apărut, și noi știm cine e de vină.
Bine, să mergem.
Aici.
E rănită grav.
Cred că a încercat să se suie într-un copac și a căzut.
Are un picior rupt în mai multe locuri.
Mă furișez atunci când doarme și îi aduc hrană și apă,
dar nu o pot duce în oraș.
Mi-e teamă că se va uita la mine.
Ce se întâmplă când cineva se uită la tine ?
Nu știu sigur.
Când eram copii, eu și fratele meu... îi speriam pe oameni.
Probabil că oamenii văd prea multe când se uită la noi.
Își văd toate amintirile.
Și toate temerile.
Poți spune și așa.
De ce ți-ai înfășurat fratele astfel ?
Câteodată, noi doi...
scriam într-o limbă ciudată.
N-am știut niciodată ce însemna,
dar arăta ca în cărțile despre Egiptul antic.
Da.
Știam că era important, ca un fel de magie.
Credeam că dacă îl învelesc astfel,
dacă îl duc într-un loc special, înconjurat de aceste hieroglife...
Poate că va reveni la viață.
Cam naiv, nu ?
Nu, Lester, nu e deloc naiv.
Ți-ai iubit foarte mult fratele.
N-am vrut să fac nici un rău celor care au făcut săpăturile.
Am vrut să caut ajutor pentru fată.
Știu.
Problema mea...
Lucrurile pe care le fac oamenilor...
Au devenit mai puternice de când a murit Larry.
N-am vrut niciodată să fac rău cuiva.
Și tu ești rănit.
Trebuie să mergeți amândoi la un doctor.
Ocupă-te numai de fetiță.
Bună.
Tu îmi aduceai hrană ?
Nu, draga mea, nu eu.
E omul de acolo ?
Vreau să-i mulțumesc.
Se numește Lester. Poți să-i mulțumești mai târziu, bine ?
Acum, trebuie să te ridic, dar va durea puțin, așa că fii curajoasă.
Opriți-vă !
Fetița e aici ! N-a pățit nimic !
Opriți-vă ! Nu mai turnați benzină !
Ieșim !
Vino, draga mea, nu vei păți nimic.
Vino. Așa.
Domnule ?
Vă mulțumesc.
Cu plăcere.
Oh, Doamne ! Fetița mea !
Draga mea, el ți-a făcut asta ?
Nu, mămico. Am căzut dintr-un copac.
Du-o în mașină, Louise.
Vom termina acum, odată pentru totdeauna.
De ce nu mă lași pe mine mai departe ?
Eric. Ce cauți aici ?
Nu ești greu de urmărit, Sam.
Din câte am înțeles de la șerif și de la dr. Shilling,
aici se află ceva important pentru proiectul meu, un fel de corcitură.
De asta ai venit ?
Am venit să te împiedic să comiți un act nesăbuit.
Șeriful spune că nu ai vrut să cooperezi.
Aici nu e nimic interesant pentru tine.
Aș vrea să mă conving singur.
Eric, nu intra.
Ai să mă oprești ?
Ai putea muri acolo.
Îți pasă de mine, Sam. Mă simt mișcat.
Are dreptate, băiete. Nu vrei să intri.
- Eric, nu ! - Dă-mi drumul !
Nu te voi lăsa să-l iei !
Lester nu vrea să facă rău nimănui. Plecați.
Coboară de pe prispă, Leo.
Mămico, vor să-i facă rău lui Lester ?
Taci, draga mea.
V-am lăsat în trecut să-mi luați băieții și uite unde am ajuns.
Nu, domnilor, nu mă mișc de aici.
Cum vrei.
Haideți !
Toarnă benzina.
Mămico, nu !
Îl mai vrei acum, frățioare ? Ia-l, e al tău.
Lester, trebuie să ieși de aici.
Nici Larry n-a vrut să facă rău nimănui.
Veneau cu aparatele foto, să pozeze monștrii.
Larry și-a pierdut cumpătul.
Trebuie să plecăm !
La ce bun ? Unde să mă duc ?
- Vom găsi noi ceva. - Mai bine pleacă.
Lester, vino.
LAS VEGAS, Nevada 4 mai 1970
Gata. Bunicul ți-a făcut asta, nu ?
Da, ești foarte drăguță.
Bună, Mary.
Poți spune "bunicul" ?
Are numai o săptămână.
Niciodată nu e prea devreme să-i îndoctrinezi.
Haide, Mary. "Bunicul".
Haide. "Bunicul".
Aș fi vrut ca Sam să ne poată vedea.
Spune "bunicul".
Haide.
Julie, ne lași puțin singuri ?
Da.
Îți aduc copilul meu nou născut, însă tu numai despre Sam vorbești.
N-am mai auzit nimic de el de când a plecat.
Nu vom mai auzi niciodată.
Sam a murit.
Ce ?
A plecat să caute dovada care să te distrugă, iar acea dovadă l-a ucis.
A murit încercând să te distrugă. Atât de mult te-a detestat.
Nu mi-ai spus niciodată lucrurile pe care i le-ai spus lui Sam.
Nu ți-aș fi înșelat niciodată încrederea, însă nu mi-ai acordat-o niciodată.
Asta...
asta e moartea pe care ți-ai văzut-o ?
Nu !
Un infarct, nu-i așa ?
O explozie totală. "Poc" face scoarța cerebrală.
De asta m-ai urât dintotdeauna.
Te speriam.
Știai că eu voi fi ultimul lucru pe care îl vei vedea.
Amuzant, nu ?
Dacă ai fi fost puțin mai amabil, ai fi arătat mai mult interes,
poate că asta nu s-ar fi întâmplat.
Faptul că ai știut, asta ne-a adus aici.
Cum se termină, tată ?
Ești prizonier înăuntru ?
Închis în interior încă un timp, până când toate luminile se sting ?
Întotdeauna te-am iubit mai mult. Știi asta.
Ai făcut pe tine.
CHICAGO, Illinois 27 mai 1970
Căsătorește-te cu mine.
LAS VEGAS, Nevada 28 mai 1970
Asta merge în bucătărie.
În dormitorul cel mare, vă rog. Mulțumesc.
Închide ușa când ieși.
Eric, cred că m-am înșelat în privința ta.
Noroc și adio.
Tata.
# If my words did glow #
# With the gold of sunshine #
# And my tunes were played #
# On the harp unstrung #
# Would you hear my voice #
# Come through the music ? #
# Would you hold it near #
# As it were your own ? #
# It's a hand-me-down #
# The thoughts are broken #
# Perhaps #
# They're better #
# Left unsung #
# I don't know #
# Don't really care #
# Let there be songs to fill the air #
Traducerea: intellect
25-30 martie 2004
*******************